Du kan väl ta på dig ett par byxor?
göra om
Känner du dig bättre nu?
Gick du i sömnen igen?
Jag antar det.
Vad gör du?
Jag letar efter mina glasögon.
Du har inga glasögon.
Är du säker?
Har du sett mitt munspel?
- Sluta. - Nej, här, då?
Det börjar brännas.
Har du flyttat fotona i hallen?
Va?
Fotona i hallen sitter i en annan ordning.
Har du flyttat dem medan jag var på sjukhuset?
Det tror jag inte.
Det känns som jag håller på att bli galen.
- Och jag förtjänar, mina barn förtjänar... -Du låter fånig.
Jag vet att två veckor är lång tid för mig att vara borta.
Det är som en sjuttioåttondel av livet.
Men det kändes som lång tid för mig också.
Tänk om ni bara skulle fylla år vart sjätte år.
Då skulle ingen av er ha fyllt år än.
Och ni skulle få vänta en hel livstid på ljus och tårta.
Det kändes som jag var borta från er så länge.
- Vad för sorts tårta? - Det spelar ingen roll. Häng med, Cassie.
Ja, Zabeth?
Var du rädd?
Jag...
Jag minns inte.
Minns du inte nånting?
Doktorn sa att det är normalt vid trauma.
Det är bara dagarna runt olyckan, men det kommer tillbaka.
Har du några ärr?
Från olyckan, har du några ärr?
Jag har det här.
Okej. Du kanske inte behöver lyfta...
Det där, då?
Det är gammalt. Pappa dog och jag trodde att det var mitt fel,
men det var längesen.
Vad betyder "dog"?
Vi kan väl gå och leka allihop?
Nej, jag tar hand om det.
Du kan väl ta en paus?
Jag tar hand om det. Du kan väl ta en paus?
Okej.
Du får ta mer tid på dig om det behövs. Det är ingen brådska.
Jag vet, men det är...
Det är bättre för mig om livet blir normalt igen.
Visst. Eller till och med bättre än normalt,
som att inte blotta sig för barnen.
Det är bra. Jag är här. Pappa är här.
Jag vet! Varför tror du jag sa "Ah!"?
Var har du varit? Vad är det som händer? När blir det normalt igen?
Det blir inte normalt igen, vi har pratat om det. Minns du inte?
Jag klarar inte det här. Jag kan inte fortsätta att hamna på ställen
och se saker och missa saker.
Jo, du klarar det.
Jag vet att du klarar det för det kommer du att göra.
För på sätt och vis har du redan gjort det.
För tid är en begränsad form av erfarenhet.
Förstår du vad jag menar?
Nej. Jag förstår inte nåt av det här.
Okej. Bara...
Kom hit, jag vill visa dig nåt.
- Ser du de här klossarna? - Ja.
Föreställ dig att de här klossarna är hela världen.
Jag menar allt i världen, i hela universum.
Låt säga att den här klossen är pyramiderna och den här är Julia Roberts,
och den här är en grillad ostmacka.
Här kommer byggnadsarbetaren...
Vi låtsas att det är en lesbisk mamma.
Visst, det är en lesbisk mamma.
Hon går och ser sig om
och från hennes perspektiv är de här klossarna allt.
Men du och jag är här uppe, och vi ser att de bara är klossar.
Förstår du?
Ja. Men...
Du är inte riktigt här uppe.
Du har en fot här uppe och en fot
som fortfarande är kvar där nere bland klossarna.
- Ja. - Det kommer inte alltid att vara så.
Det är som att köra med manuell växellåda jämfört med automatisk växellåda.
Automatisk växellåda är enklare,
men man kör inte riktigt, eller hur? Bilen kör åt dig.
Så jag vill att du...
Blunda och ta ett djupt andetag,
och kom ihåg känslan första gången du körde manuell växellåda.
Jag har aldrig kört med manuell växellåda.
Inte?
Jag vet inte hur man kör med manuell växellåda.
- Har ingen lärt dig det? - Nej.
- Inte? - Nej.
- Kan du inte köra med manuell växellåda? - Nej.
- Har din mamma aldrig lärt dig det? - Är vi fast i en loop? Nej.
Nej, det är bara otroligt att nån säger
att de lärt dig att köra, men inte med manuell växellåda.
- Det är grunderna. - Vad sägs om det här, då?
Vill du lära din dotter att köra med manuell växellåda, dö inte.
Tja, om du tänker använda det mot mig...
Och förlorade inte du din titel
som bilkörningsexpert när du dog i en bilolycka?
Det var ju ingen olycka, nån försökte döda mig.
Tror du att jag skulle köra så vårdslöst ner i en ravin
och lämna dig så där? Det skulle jag aldrig göra.
Men vem skulle vilja döda dig?
Jag vet inte säkert. Därför behöver jag din hjälp.
Varför just min?
För att du är utanför just nu och kan göra det.
Varje gång jag försöker komma min egen död nära,
stöts jag bort av traumat.
Jag försöker fokusera, men hamnar nån annanstans.
Försiktigt. Du kan göra henne illa.
Gick det bra? Säg förlåt.
- Förlåt. - Det är lugnt.
Okej. Gå och lek.
Vad gjorde du?
Chichimeca var en våldsam nomadstam som bodde norr om dalen i Mexiko.
Visst.
Jag tror att det löser sig
med tiden.
Det ska jag.
Okej. Hej då.
Det var Tunde. Han är orolig för dig.
Han tycker att du borde ta ledigt lite längre.
Och han ringde dig?
Vad är du, min pappa?
- Var är min telefon? - Jag tyckte också att det var skumt.
Du vet säkert bättre än jag hur du mår.
Och du mår väl bra?
Kom, jag vill visa dig nåt.
Pappa, tänk om det inte är riskfritt att jag är så här.
Tänk om nån blir skadad.
Tänk om allt i universum är förutbestämt.
Folk borde lugna ner sig
för de kan inte styra nåt.
- Är det sant? - Du skadar inte folk,
du hjälper dem. Sån är du.
Minns du när du var åtta år
och gick i den nya skolan och alla retade dig?
Till och med den där jobbiga tjejen, Rita?
Ja.
De där tjejerna var hemska.
Ja. Och din mamma och jag fick telefonsamtal från rektorn
för du kom till idrotten utan dina kläder.
Det visade sig att du lånat dina torra shorts till Rita
när hon kissat på sig.
Jag ville nog bara slippa klättra i dumma rep.
Nej. Du är ett omtänksamt barn,
du är snäll, speciell och god.
Pappa, jag önskar att du kunde se hur jag ställt till det.
Då skulle du inte säga så här.
Ditt inre kommer alltid att vara detsamma.
Jag är din pappa, jag vet sånt.
Så klart.
Den enda i min familj som tror mig är den döde.
För tillfället. Vet du vad jag har gjort och vem jag var?
Du var lärare, naturvetenskapslärare.
Naturvetenskap? Försök med teoretisk fysik.
Jag sa naturvetenskap.
Att kalla teoretisk fysik vetenskap är som att säga att John Lennon var sångare.
Tja, han sjöng ju.
Vi kan väl prata om tidsresor.
Varför är tidsresor omöjliga teoretiskt sett?
Kom igen, vi pratade om det förra veckan.
Vad är barriären?
Barriären för ljusets hastighet?
Barriären för ljusets hastighet. Tack, Farnaz.
Rör sig nåt snabbare än ljuset?
- Nej. - Stålmannen?
Kvantsammanflätning gör det.
Mycket bra. Hur hjälper det oss med tidsresor?
Nån?
Kom igen.
Är det ingen som vet?
Vad synd, jag hade hoppats att ni kunde berätta det för mig,
för jag vet inte heller.
- Jag ljög. Jag vet. - Va?
Kvantsammanflätning, tidsresor, alltihop.
Minns ni min research om schamanerna?
Jag fick en av våra vänner att ta en tur i magnetröntgenapparaten.
Herregud. Är det här en schamans hjärna?
Det är fantastiskt.
Fortsätter vi den här vägen...
Universitetet kommer aldrig att sponsra fas två.
Om vi bara hade fått ett oberoende anslag.
Jag glömde berätta att vi fick ett oberoende anslag.
Herrejävlar!
Otroligt...
Vad pågår mellan dig och din lilla favorit?
Det känns som om du fokuserar på fel saker här.
Vi pratar om att förändra tidens grundlagar.
Ändra om?
Sam?
Ja?
Du ändrade på fotona igen.
Ja. Du sa att de satt fel, så jag flyttade dem.
Jag tror fortfarande inte att det är rätt.
Ärligt talat visste jag inte att de satt i en speciell ordning.
Men hur kunde de hamna i fel ordning, då?
Det var säkert såna där inbrottstjuvar
som bryter sig in och inte stjäl nåt,
utan bara flyttar runt saker för att förvirra en.
Jaha, en sån där bustjuv.
Visst.
Allt är inte ett enormt mysterium.
De ramlade säkert bara ner och så satte jag upp dem igen.
Ramlade de ner och du satte upp dem igen?
- Ja, kanske. Förmodligen. - Vet du inte?
Jag är ledsen. Du är inte den enda som har haft några jobbiga veckor.
Okej.
Förlåt.
Oroa dig inte för mig för jag är i stort sett okej.
I stort sett.
Jag ska fokusera bättre, jag lovar.
Alma, jag ser dig som en vän,
men tekniskt sett är jag din chef
och jag måste tänka på barnens säkerhet,
samtidigt som jag ibland önskar att sagomattan
skulle sugas in i ett svart hål och svepa dem alla med sig.
Det vore rätt coolt.
Men även en tragedi och inte alls coolt.
Okej, vi försöker igen,
men om du känner dig konstig,
så kom och prata med mig, så löser vi det.
Okej. Och om det känns konstigt för dig,
så kom till mig direkt och ring inte min pojkvän
för det är konstigt.
Du är inte den bästa att bedöma din emotionella återhämtning för nu,
så jag ville ha en utomståendes åsikt.
Det behövs inte.
Jag gör det rätta med tanke på barnens säkerhet.
Det var patetiskt.
Var var vi? Här.
Alla har två, i brist på ett bättre ord...
- ...jag. - Pappa.
Så när jagen delar sig...
- Det fungerar inte. Jag klarar det inte. - Det är lugnt.
- Jag vill hjälpa dig, men kan inte. - Du klarar det. Det gör du.
Nej, hör på, det går för snabbt
och jag pressar dig.
Vi lär oss saker båda två. Vi klarar det tillsammans.
Okej, men...
Jag måste fungera, som i den verkliga världen.
Jag vet vad du behöver. Du behöver ett ankare.
Du behöver nåt fysiskt som gör dig närvarande på det fysiska planet,
som ett radband eller ett bönehjul.
Vet du vad?
Var är det?
Är vi på mammas vind?
Ja. Det finns en grej som jag har blivit besatt av.
Din mamma ville att jag skulle kasta ut det.
Men jag visste att det skulle komma till nytta en dag, så jag gömde det här.
Jag saknar vinden.
När jag var tonåring brukade jag få höga...
...poäng på proven genom att komma upp hit och plugga.
Nej. Kom igen.
SAN ANTONIO TIMES LÄRARE OCH ELEV DÖDA I OLYCKA
Titta här.
Och det fungerar fortfarande.
Vänta nu, ska det här förankra mig i en fysisk värld?
Elektronisk blackjack?
Det är inte saken i sig.
Det är själva spelet, den upprepade handlingen.
Det är tillräckligt komplicerat för att hålla dig fokuserad,
men tillräckligt enkelt för att inte överväldiga dig.
Du fokuserar bara på spelets mönster
och det förbinder dig med den vidare universella tidslinjen
allt eftersom den fortlöper i sin ordning.
Ja, du vet, i ordning.
Menar du allvar?
Nitton. Jag borde sluta, men...
Pang! Jag kan det än.
Alma, vámonos.
Var är du? Vi måste gå.
Vart vill de att jag ska gå?
Jag sa inget, men det är lördag nu.
Va? Vad hände med torsdag och fredag?
Oroa dig inte. De dagarna är kassa.
- Va? - Dessutom kan du gå tillbaka till dem
när du vill.
Speciellt torsdagen borde du kolla upp
för du hittade en ny thai-restaurang som du gillade.
Vad gör du där uppe, Alma?
- Okej. - Här, ta det.
Vänta, ett till. Okej, det är ditt. Gå.
- Becca? - Vad är det?
Ska du ha ett judiskt bröllop för jag vill dansa horah.
Vi är inte judar, Alma.
Men pappa är.
Var.
På tal om pappa,
fanns det någon annan med honom i bilen den kvällen?
Farnaz, eller hur?
Det vet du.
Nej, det gjorde jag inte. Du berättade aldrig det.
Då tyckte jag väl inte att det var viktigt,
annars hade jag nämnt det.
Eller om det inte var viktigt,
hade du berättat det för då hade det inte varit en hemlighet.
Jag trodde att jag hade gjort det.
Tror du att de hade en affär?
Alma! Nej.
Hon var hans elev. Det är allt jag vet.
Fan också.
Om du vill prata med mig,
så sluta upp med det där spelet.
Ja, det är väldigt irriterande. Den här, då?
Jag föredrar den andra.
Jag tänker inte ha en spetskrage, mamma.
Just det, mamma, kom igen.
Vad vet jag?
Jag har varit på så många fler bröllop än någon av er.
Ja, på 80-talet.
Aj, aj! Du är gammal, mamma.
Kan du sluta hålla på och blippa och hjälpa mig nu istället?
Välj en med hög midja, så att du inte får ont när du äter.
Gör inte det. Då tror alla att du är gravid.
Det var ju till stor hjälp.
Ursäkta mig. Jag ska hämta en dekorativ ringkudde
som jag kan skrika i.
- Varsågod. - Becca...
Tror du att nån ville döda dem?
Alma.
Varför skulle pappa köra ner i ett stenbrott?
Alma, cállate, okej? Jag vill inte prata om det.
Okej. Den här, då?
- Jättefin. - Ta den.
Varför kom du ens hit?
Du vet att jag inte är bra på sånt här.
Vill du gå till baren sen? Det är jag bra på.
- Vilken bar? - Den vi alltid går till.
Vad är det? Vad gör du?
Vad?
Ska du verkligen ta med Sam på mitt bröllop?
- Varför inte? - Minns du ingenting?
Minns vadå?
Jag är trött på det här.
Förlåt, mamma. Jag...
Jävlar. Vad...
Vill du leva ett sånt liv, så vill du väl det.
Var fick du tag i spelet?
Gick det bra?
Har soffan alltid stått så långt fram?
Ja.
Nej, det har den inte.
Titta, man ser märkena på mattan.
Skumt.
Jag svär vid Gud att du har flyttat på allt
medan jag var på sjukhuset, bara för att jäklas med mig.
Varför skulle jag göra det?
Jag vet inte.
Det känns som om alla jäklas med mig.
Jag svär vid Gud att jag inte gör det.
Vad har du där?
Hände det nåt mellan dig och Becca medan jag var på sjukhuset?
Det tror jag inte.
Hon tror att du inte kommer på bröllopet.
Du känner din syster.
Hon har konstiga idéer om mycket. Hon är en konstig dam.
Hon är faktiskt inte alls konstig. Det är hennes problem.
Bröllop lockar alltid fram det värsta hos människor.
Jag antar det.
Jäklar!
Vad händer, Mateo?
Okej.
Oliver. Hej, grabben.
Rosa Celia, med krita i näsan. Vem annars?
- Cassie? - Vad spelar du?
- Ett spel. - Jag vill spela.
Men Cassie, nu är det Almas tur. Nästa gång kanske det är din tur.
Nej, nej. Det här är ett vuxenspel.
Det vore oansvarigt att låta henne spela.
Det är inte rättvist!
En fråga, Alma,
är det absolut nödvändigt att du spelar hela tiden?
Det är det faktiskt.
Okej, uppföljningsfråga. Är det det?
Läkarens ordination.
Det hjälper mig att fokusera och det var det du ville.
Du ville det här.
Så en läkare ordinerade dig att spela elektronisk blackjack
hela tiden för att bli bättre.
Vill du se ett läkarrecept, eller?
Ja, faktiskt. Det vill jag.
Tunde, jag önskar att du inte la dig i
en kvinnas rätt till vård och behandling.
Okej, då så.
Njut av ditt spel.
Tack.
- Hej då. - Hej då.
- Sköt om dig. - Ta det lugnt.
- Hej då, Oliver. - Säg hej då, Oliver.
- Hej då. - Hej då.
Hej då.
Du lämnar oss så tidigt.
Vänta!
Bara...
Håll honom borta från vattnet. Snälla.
Jag förstår inte.
- Alma. - Vad är det i vattnet?
Inget. Alma är bara...
- Hör på nu. - Du.
Du måste ta honom till en simskola.
Jag vet att jag låter galen, men jag försöker bara hjälpa till.
Det är okej. Vi ska skriva in honom.
Tack.
Hej.
Vad är allt det här?
Jag stal det från mammas vind. Säg inget till henne.
Jag försöker lista ut vem som dödade min pappa.
Jag visste inte att det var så. Var det så?
Ja. Jag är ganska säker på det.
Hur var det i skolan idag?
Det var bra.
Bra.
Kommer du tillbaka och lägger dig, Alma?
Ja. Om en stund.